Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
Jeg tror ikke, den vil fængsle læserne.
Karakterernes følelser -
- og den tragiske historie brænder ikke rigtig igennem.
Vent, har du debuteret...?
Ja, selvfølgelig. Beklager, hr. Satoru Fujinuma.
Du skal give det mere af dig selv.
Du fornemmes ikke i fortællingen.
Okay? Godt. Held og lykke.
Jeg beklager ventetiden, redaktionschef.
Jeg er bange.
Jeg frygter mit eget værd.
Jeg frygter, at jeg ikke kan bidrage med noget.
Hver dag hører jeg mig selv:
"Havde jeg bare gjort det anderledes."
Det er ikke anger.
Blot undskyldninger.
Så jeg ikke bryder sammen.
Vi har to nye udbringninger.
Fujinuma.
Vi skal arbejde.
Værsgo.
- Så er Katagiri på farten. - Pas på dig selv. Her.
- Så smutter jeg. - Godt. Kør forsigtigt.
Fujinuma.
Spis nu ikke pizzaen på vejen.
Nej, nej.
Jeg forstår ikke.
Var det en joke?
Havde hun bare sagt noget, jeg kunne bruge i min manga.
De færreste oplever det nok, men i vores kedelige hverdagsrutine -
- sker der altid noget for hver enkelt person.
Og hvis man kan fange det, bliver man en god manga-forfatter.
Nå, så tænker jeg på manga igen.
Jeg observerer ikke noget.
Nu sker det igen.
Jeg er sikker...
Der sker noget igen nu.
Noget slemt.
Altid slemt.
Jeg vil ikke indblandes. Men jeg må finde det.
Hvad virker forkert?
Jeg må finde det.
Det er her et sted.
Der vil ske noget slemt. Men hvor?
Find det.
Dér. Jeg har fundet det.
Hallo!
Stop!
Vågn op!
Stop!
Vågn op!
Hallo!
Stop!
Hallo!
Stop!
Fujinuma?
Vågn nu op!
Stop bilen!
Hallo!
Se selv.
Jeg vidste det.
Jeg skulle have holdt mig væk.
Nå, du er vågen.
Ved du, hvem du er, og hvad der er sket?
Jeg hedder Satoru Fujinuma, og jeg er 29 år.
Jeg forsøgte at redde et barn... og kom ud for en ulykke.
Gudskelov.
Det er to dage siden.
Du er heldig, at du ikke kom mere til.
Når de har tjekket dig, bliver du udskrevet.
Vil du kontakte nogen? En ven? En kæreste?
Nej, det er lige meget.
Klip, klip, klip.
Hvad?
Du virkede helt indkapslet.
Du virker som typen, der ikke åbner for andre.
Men jeg har respekt for dig nu.
Jeg var der!
Chaufføren døde af et slagtilfælde, mens han kørte.
Hvordan så du det komme?
Hør, Katagiri -
- hvorfor arbejder du?
For en drøm.
Og den skal realiseres med mine egne penge.
Frygter du aldrig -
- at fortælle om din drøm, og at den så ikke realiseres?
Niks.
Jo mere jeg taler om den, desto større er chancerne for succes.
Nå, men god bedring.
Og din mor er åbenbart på vej herhen.
Vi ses.
Min mor?
Irriterende...
Jeg kalder det "gentagelse."
Jeg går mellem et og fem minutter tilbage i tiden -
- og genoplever samme hændelse.
Det sker altid lige før, der sker noget slemt.
Det er som om at nogen tvinger mig til at hindre det.
På den måde har jeg hindret mange uheld.
Normalt kan jeg vende det negative til noget neutralt.
Men når der er et vidne, som denne gang, -
- så kaldes jeg en helt.
Og så bliver jeg ikke bebrejdet for uheldet.
Hej, Satoru. Hvordan går det?
Vi bor ikke på Hokkaido. Sørg for at låse døren.
- Du er okay? - Ja.
Jeg bliver her en tid.
- Hvad? - Jeg vil se lidt efter dig.
Jeg klarer mig.
Jeg har jobbet og manga.
Hvis ikke du kan skrive, fordi din mor er her, -
- så kan du aldrig skrive.
...hans første sejr.
I sumobrydning slog Miyabiyama Asasekiryu, -
- mens Hakuho slog Baruto. Begge har nu 14 sejre hver.
I kampen om mesterskabet -
- fik Hakuho hermed revanche over Miyabiyama -
- som ny Yokozuna.
Hej, Satoru.
Kan man nå til Ueno med samme tog?
Nej.
Skal du på sightseeing?
Den syvårige pige Ayaka Sakamoto, meldt savnet siden den 8., -
- er nu blevet fundet i god behold.
Ayaka blev indlagt på hospitalet, -
- men hun virkede rask og i godt humør.
Satoru.
Husker du det?
Hvilket?
Ayaka er syv år gammel...
Det, der skete i kvarteret, -
- da du gik i femte klasse.
Nej.
Vi gjorde alle, hvad vi kunne.
Vi ønskede at gøre det nemmere -
- for jer børn at glemme det.
Satoru, du var virkelig i fare.
Da jeg gik i femte klasse, -
- hærgede kidnapninger og mord.
FORBRYDELSER FRA SHOWA-PERIODEN
KIDNAPNINGER OG MORD PÅ SKOLE
To ud af de tre ofre -
- gik i min klasse.
HIROMI SUGITA (11) KAYO HINAZUKI (12)
Og den mistænkte, de anholdte, var en, jeg kendte godt.
JUN SHIRATORI DØDSDØMT
Jeg kan godt gætte, hvem der var populære i din klasse.
Hvad?
De udadvendte og atletiske.
De laver sjov, -
- men siger deres mening.
Og de har én ting, de brænder for.
Hvis du vil have venner, kan du så ikke efterligne dem?
Du skal ikke være flov.
Fat mod.
Mod?
Han sagde altid "yuuki" eller mod, -
- så jeg... kaldte ham Yuuki.
I dette øjeblik sidder Yuuki på dødsgangen.
En gave fra hovedkontoret efter dine trængsler.
Mange tak.
Forresten, -
- husk nu, at du ville overveje jobbet på hovedkontoret.
Men det kan vente, til når du er færdig som manga-forfatter.
Tak, meget betænksomt.
- Godt. Vi ses i morgen. - Ja.
Du købte alt for meget.
Så må du invitere venner over. Eller din kæreste.
Jeg har ikke nogen. Jeg har min manga.
Se, jeg sagde jo, du ikke skulle løbe.
Ingen gråd. Du var selv ude om det.
Jeg vidste, du ville tabe den, hvis du løb.
Fujinuma.
Nå, du har en.
Årh, lad være.
Jeg har noget til dig.
Er du uskadt?
Ja.
Så må du invitere venner over. Eller din kæreste.
En gentagelse? Nu?
- Hvad nu? - Ikke løbe, sagde jeg!
- Hvad vil der ske? - Hvorfor løb du så?
Mor, gider du kigge rundt?
Jeg fornemmer noget.
Hvad?
Vent lidt.
Det har du sagt før.
Når noget gjorde dig ængstelig.
Fujinuma.
Jeg har noget til dig.
- Ikke løbe, Katagiri! Det er farligt! - Hvad?
Fujinuma.
Bestyreren bad mig give dig den her bog, men jeg glemte det.
Hvem er det?
Min mor.
Hvad?
Novra, jeg troede, hun var din søster.
Pænt goddag. Jeg hedder Airi Katagiri.
En fornøjelse. Sachiko Fujinuma.
Sig mig, Airi...
Jeg laver karryret i aften, vil du ikke spise med?
- Meget gerne! - Hvad?
- Så kom med. - Okay! Afgang.
Jeg vidste det.
Jeg tænkte nok, du var for ung til at være hans kæreste.
Sikken skam.
Satoru er en ven, jeg kan se op til.
Er det for stærkt?
Det er vildt godt.
Ja, vildt godt.
Skal han ikke følge dig hjem?
Nej, jeg har min scooter. Tusind tak for mad.
Farvel.
Hør her.
Du skal ikke tro, at hun skal være min kone.
Hun er bare en kollega.
Du er så sløv.
Hun kan lide dig.
Sådan er det ikke.
Forresten, i eftermiddags -
- bemærkede du noget på p-pladsen?
Nå, det.
Et kidnapningsforsøg.
Hvad?
Jeg laver da bare sjov.
Hallo?
Den mands øjne.
Jeg kendte dem.
Han vidste, hvad han gjorde.
Det kan ikke have været første gang.
Kidnapningerne fra for 18 år siden... Det er ikke overstået endnu.
Jeg må -
- fortælle Satoru... Sige undskyld.
Mor sagde, der var et kidnapningsforsøg ved den butik.
"Jeg laver bare sjov." Hun ville ikke snakke om det.
Min mor siger sådan, når hun taler sandt.
Hvad blev ændret med min gentagelse, -
- så kidnapningen ikke blev fuldført?
Jeg må snakke med min mor.
Mor, jeg bad dig jo for pokker låse døren...
Hør...
Du laver sjov, ikke?
Sig noget.
Stop så!
Hallo.
Vågn op!
Sig det nu! "Jeg laver sjov!"
Du kan godt nå til Ueno med samme tog!
Mor!
Hr. Fujinuma! Hvad er der galt? Hvad blev der råbt for?
Hvad er det?
Er det blod?
Det er en fælde.
En fælde!
Morderen lod mig jagte ham, -
- så vores udlejer så mig.
Lige nu er jeg hovedmistænkt i mordet på min mor.
Han begik både mord og fandt en syndebuk.
Hvad sker der?
Er det relateret til kidnapningsforsøget, som min mor var vidne til?
Fandens!
Du der! Hvad laver du?
Kom nu.
Kom nu, gentagelse!
Det skal være nu!
Hvordan redder jeg ellers mor?
Op med dig, Satoru. Vi er sent på den.
En skoletaske?
Showa?
SHOWA, 1988
1988?
MIKOTO GRUNDSKOLE
Tekster af: Nicolai Duelund Jensen